AutoCad R14.0

[
Prednáška č. 4 ]

Kreslenie zložitejších objektov

Použitie Textu

Jednou
z najúnavnejších činností pri
rysovaní je používanie poznámok vo výkresoch.
AutoCad túto činnosť nielen zrýchľuje, ale
umožňuje použiť širokú škálu
fontov, ktoré dodávajú výkresu profesionálny
vzhľad.

Text patrí
k najzložitejším grafickým entitám hlavne z
hľadiska počtu atribútov a výpočtu pri
prekreslení. Preto sa text často ukladá do samostatnej
hladiny. Túto hladinu možno neskôr zmraziť,
čím sa urýchli prekresľovanie výkresu.

Na popis nakreslených objektov,
krátke nápisy a poznámky sa v AutoCade
používa text, ktorý sa označuje ako Single Line Text.
Nie je to však jednoriadkový text, ako sa z názvu
zdá, ale krátky blok textu. Na vkladanie rozsiahleho textu
s formátovaním, delením slov,
viacnásobnými štýlmi textu a mnohými ďalšími
možnosťami sa používa text označovaný ako Multiline
Text.

Single Line Text:

Na vkladanie Single Line Textu sa
používajú dva príkazy: TEXT a DTEXT.

Príkaz TEXT

Príkazom TEXT pridáme do
výkresu jednoriadkové texty s ľubovoľnou
veľkosťou, uhlom sklonu a fontom. Na takto vytvorený text
možno použiť väčšinu modifikačných
operácií ako napr. škálovanie, rotáciu, posun,
skosenie, zrkadlenie atď.

Príkaz TEXT ma tieto voľby:

Justify/Style/<Start point>:

Štandardne je nastavená voľba
Start point, ktorá vyzýva používateľa
k zadaniu bodu, od ktorého sa bude kresliť text. Po tejto
voľbe nasleduje nastavenie výšky textu (HEIGHT), ktorú
je možné zadať dynamicky pomocou myši, alebo
zadaním presnej veľkosti pomocou klávesnice. Následne
používateľ určí uhol vykreslenia textu (ANGLE). Na
záver sa zadá požadovaný text. Po
stlačení klávesy ENTER sa ukončí príkaz a text
sa zobrazí na obrazovke.

Voľba Justify sa používa na
formátovanie textu. Jej parametre sú:

Align/Fit/Center/Middle/Right/TL/TC/TR/ML/MC/MR/BL/BC/BR:

Align –
umožňuje určiť súčasne výšku textu
a jeho orientáciu pomocou koncových bodov
úsečky, ktorá zároveň určuje
dĺžku textového reťazca. Výška textu sa
určí proporcionálne vzhľadom na šírku
textu, ktorá závisí od dĺžky úsečky
a počtu znakov textového reťazca.

Fit – to
isté ako Align s pridanou možnosťou zmeny
výšky textu.

Center –
text bude vycentrovaný podľa zadaného stredového bodu
(Center point), ktorý je priesečníkom stredovej osi textu
a základne textu.

Middle - text bude
vycentrovaný podľa bodu, ktorý je priesečníkom
horizontálnej a vertikálnej osi textu.

Right – text
bude zrovnaný na pravo vzhľadom na zadaný koncový bod
textu (End point), ležiaci v základni textu.

TL, TC a TR
– tieto skratky znamenajú (TopLeft, TopCenter a TopRight)
a určujú zarovnanie textu v poradí naľavo,
napravo a na stred pričom body, vzhľadom na ktoré sa text
zarovnáva ležia v hornej časti textu.

ML, MC a MR
– to isté len referenčné body ležia na
horizontálnej osi textu (M ako Middle).

BL, BC a BR
- to isté len referenčné body ležia
v základni textu (B ako Bottom).

Na stavenie typu použitého fontu
a jeho štýlu sa používa voľba STYLE.
Táto voľba vyzýva používateľa
k zadaniu názvu štýlu textu, ktorý bude
použitý. Zoznam nastavených štýlov je
možné zobraziť zadaním znaku ? a potvrdením
klávesou ENTER. Fonty a štýly písma sú
uložené v adresári /FONTS v súboroch
s koncovkou .SHX.

Príkaz DTEXT

Často je potrebné do
výkresu zadať poznámku alebo popis nejakého objektu,
pričom odpovedajúci text si vyžaduje viac ako jeden riadok.
Ďalšou požiadavkou býva možnosť prerušiť
zadávanie textu, vykonať nejakú operáciu
a ďalej pokračovať v predošlom texte. Tieto
výhody prináša príkaz DTEXT (Dynamic Text ),
ktorý zjednodušuje prácu s príkazom TEXT.
Parametre obidvoch príkazov sú totožné. DTEXT
naviac umožňuje zobrazovanie textu a umiestnenie textu počas
písania. Po stlačení klávesy ENTER sa kurzor presunie
na druhý riadok a pokračuje zadávanie textu. Pre
ukončenie je potrebné 2x stlačiť ENTER.

Na doplnenie predchádzajúceho
textu stačí pri výzve:

Justify/Style/<Start point>:        stlačiť
klávesu ENTER.

Práca so štýlmi:

Nové štýly sa
vytvárajú pomocou príkazu STYLE (nie
predchádzajúcou voľbou style !). Dialógové
okno Text Style umožňuje vytvárať meniť
a premenovávať štýly písma
použitého vo výkrese. V kolónke Font
používateľ určí názov fontu, formátovanie
znakov (bold, italic, regular), výšku fontu a prípadne
použitie ázijských znakových sád ako napr.
kanji zaškrtnutím políčka Big Font
u niektorých fontov. V kolónke Effects je
možné nastaviť niektoré špeciálne
vlastnosti textu ako zrkadlenie vzhľadom na horizontálnu os textu,
písanie textu  sprava doľava,
zakosenie textu, škálovanie šírky písma. Vplyv
všetkých nastavení na text sa zobrazuje v okne Preview.

Mierka textu:

AutoCad štandardne umožňuje
kresliť výkresy v plnej mierke. Myslí sa tým to,
že vzdialenosti zadávame tak ako sú v skutočnosti,
pričom si ich aplikácia pred vykreslením automaticky
redukuje na požadovaný rozmer výkresu . Táto
dobrá vlastnosť AutoCadu však môže
spôsobiť problémy pri zadávaní textu.
Výšku textu je potrebné vypočítať na
základe mierky výkresu, pretože prechode z väčšieho
na menší formát výkresu sa môže stať,
že text nebude po zmenšení čitateľný.
Výšku textu určíme vynásobením jeho požadovanej
veľkosti na výkrese a mierkového prevodového
faktoru ( ak mierka 1:10 potom m. faktor je 10).

Špeciálne znaky:

Text v AutoCade je možné
doplniť o riadiace kódy alebo špeciálne znaky.
Napríklad pre vytvorenie vety: Toto je podčiarknutý
text.

musíme zadať:    Toto je
%%podčiarknutý%%u text.

Nasleduje zoznam riadiacich kódov
a popis špeciálnych znakov:

%%o

zapne alebo vypne kreslenie čiar nad
textom

%%u

zapne alebo vypne podčiarknutie textu

%%d

zapíše znak stupňa °

%%p

zapíše znak plus-mínus

%%c

zapíše znak priemeru

%%%

zapíše znak %

%%nnn

umožní použitie
rozšírených znakových sád pre
niektoré špeciálne fonty

Modifikácia existujúceho
textu:

Asi najjednoduchší
spôsob na modifikáciu textu je použitie ikony Properties
z nástrojovej
lišty. Po vybratí textového objektu je možné
v dialógovom okne Modify Text upraviť samotný
text ako aj jeho atribúty.

Ďalšia možnosť
modifikácie textu je vhodná v prípade ak potrebujeme
editovať len samotný text a to vo viacerých
textových objektoch. Úprava textu sa prevedie príkazom DDEDIT.

Multiline Text:

Na zadávanie rozsiahlejších
textov a formátovaných odstavcov s delením slov sa
používa príkaz MTEXT alebo ikona
v nástrojovej palete DRAW  .
Po určení prvého vzťažného bodu obdĺžnika,
do ktorého sa bude text vykresľovať a pred zadaním
druhého máme nasledujúce možnosti na zmenu
atribútov textu: [Height/Justify/Rotation/Style/Width]

Na rozdiel od predošlých
príkazov pribudli možnosti na zmenu uhla rotácie textu a
nastavenie šírky textového reťazca. Ak je táto
vzdialenosť prekročená text bude rozdelený na
ďalší riadok. Na záver AutoCad zobrazí dialógové
okno Multiline Text Editor. V prvej záložke tohto
dialógu sa nastavuje typ fontu, veľkosť písma,
formátovanie a vkladanie špeciálnych symbolov
a vykresľovanie zlomkov. Zlomok musí byť v tvare 1/2
a po označení, je možné tento zlomok  konvertovať na symbol
matematický zápis zlomku, pomocou ikony zlomku.
V záložke Properties sa nastaví
štýl, zarovnanie textu šírka a rotácia
textovej oblasti. Posledná záložka slúži na
vyhľadávanie a prepisovanie textu. Tlačítko Import
Text... umožňuje importovať text z textových
súborov.

Šrafovanie

Na sprehľadnenie výkresov alebo
vyjadrenie materiálových vlastností objektov sa v
technickom kreslení často používa šrafovanie.
AutoCad umožňuje používať celú paletu
štandardne definovaných šrafovacích vzorov alebo použiť
používateľom definované vzory. AutoCad
používa šrafovaciu metódu nazvanú
hraničné šrafovanie. Pred použitím tejto
metódy musíme poznať hranicu šrafovanej oblasti,
ktorá môže pozostávať z čiar,
oblúkov, kružníc, 2D a 3D kriviek a 3D entít. Vybrané
entity sa musia pretína t.j. musí ísť
o uzavretú oblasť. Šrafovanie sa správa ako
samostatná entita alebo blok. Ak je potreba modifikovať
šrafovací vzor je nutné použiť funkciu EXPLODE,
ktorá rozbije šrafovací blok. Dialógové
okno na nastavenie vlastností hraničného šrafovania(Boundary
Hatch) vyvoláme stlačením ikony  v nástrojovej lište DRAW
alebo pomocou príkazu BHATCH. V tomto okne si
používateľ môže nastaviť:
šrafovací vzor(Pattern Type), vlastnosti šrafovacieho
vzoru(Pattern Properties), určiť body patriace šrafovanej
oblasti(Pick Points), vybrať objekty pre definíciu
šrafovacej oblasti(Select Objects) a použiť rozšírené
možnosti výberu hranice pre zložité šrafovacie
vzory(Advanced). Pred aplikovaním šrafovania na
vybranú oblasť je možné použiť
náhľad na šrafovanú oblasť pomocou
tlačítka Preview Hatch. Nastavenia šrafovania
obsahujú množstvo parametrov. Ak je potrebné
použiť šrafovanie, ktoré už bolo použité
je možné ho zdediť od iného objektu so
všetkými nastaveniami pomocou tlačítka Inherit
Properties.

Ďalšie možnosti okna Boundary
Hatch:

ISO Pen Width
– nastavenie hrúbky pera pre ISO šrafovacie vzory

Exploded –
rozbije šrafovací vzor na samostatné objekty

Associative
– šrafovací vzor sa bude automaticky prispôsobovať
zmene hranice

Remove Islands
– odstráni vnorené hraničné oblasti,
ktoré budú následne prekreslené
šrafovacím vzorom

Scale – škálovanie
šrafovacieho vzoru

Angle – natočenie
škálovacieho vzoru

Spacing –
vzdialenosť medzi elementmi šrafovacieho vzoru

Vnorené hranice

To ako sa AutoCad zachová pri
nájdení vnorenej hranice v šrafovanej oblasti je
možné nastaviť v dialógovom okne
pokročilé nastavenia (Advanced Options) po
stlačení tlačítka Advanced ... . Rozbaľovací
zoznam štýl(Style) ako vnorené hranice
ovplyvňujú šrafovací vzor:

Normal –
šrafovanie sa striedavo mení, najprv je vyšrafovaná
hraničná oblasť objektu, ak obsahuje vnorenú hranicu,
tak sa nešrafuje, ak aj vnorená hranica obsahuje vnorenú
hranicu, tak tá bude vyšrafovaná a podobne.

Outer –
šrafovanie hraničnej oblasti, vnorené oblasti sa nebudú
šrafovať.

Ignore –
vyšrafuje celú ohraničenú vnútornú
oblasť, pričom ignoruje vnorené oblasti.

Definovať množinu
hraničných objektov je možné v skupine Define
Boundary Set:

From Everithing on Screen – vytvorí sa nová hranica založená na
objektoch práve sa nachádzajúcich na obrazovke,
v prípade veľkého množstva týchto objektov,
môže byť táto operácia časovo
náročná.

From Existing Boundary Set – táto možnosť je nastaviteľná iba
ak už je použité nejaké šrafovanie
a hraničná množina je už definovaná.

Make New Boundary Set – výber objektov, z ktorých AutoCad bude
určovať hranice šrafovania. Táto možnosť
ruší predchádzajúce množiny
hraničných objektov.

Island Detection
– zapína rýchlejšiu metódu na detekciu
vnorených hraníc

Výber objektu, ktorý
môže definovať hranicu sa vykoná pomocou
rozbaľovacieho zoznamu Object Type pri zaškrtnutí
voľby Retain Boundaries.

Presné umiestňovanie šrafovacieho vzoru

Šrafovacie vzory
používajú ten istý začiatok ako je začiatok
krokovania(SNAP), preto sa často stáva, že
šrafovací vzor je v hraničnej oblasti posunutý. Na
presné umiestnenie šráfu je preto potrebné
upraviť systémovú premennú Snapbase. Ako jej
prvý parameter určíme namiesto konkrétnej hodnoty
miesto na obrazovke odkiaľ chceme šrafovanie vykresľovať.

Modifikácia šrafovacieho vzoru

-
pomocou uzlov, podobne ako
modifikujeme iné objekty

-
pomocou príkazu HATCHEDIT

Príkaz HATCHEDIT zobrazuje podobné
dialógové okno ako príkaz BHATCH, len
niektoré parametre nie sú modifikovateľné.

Použitie Kriviek

V AutoCade existuje niekoľko
možností ako vytvoriť hladké oblúky a krivky.
Najjednoduchšou metódou je použitie príkazov ARC,
CIRCLE, ELLIPSE. My sa však budeme venovať dvom metódam
ako vykresliť interpolačnú alebo aproximačnú
krivku pomocou príkazov PLINE a SPLINE.

Použitie lomenej čiary ako krivky

Na vytvorenie lomenej čiary sa
používa príkaz PLINE. Voľby tohto príkazu
boli popísané v druhej kapitole. Ako jedinou
možnosť vytvorenia krivkového segmentu lomenej čiary sme
si uviedli použitie kružnicového oblúku
sprístupneného pomocou voľby ARC. Z lomenej
čiary však môžeme vytvoriť hladkú krivku aj
iným spôsobom a to použitím príkazu PEDIT
(Polyline Edit).  Po zadaní
príkazu nás AutoCad pomocou výzvy Select polyline:
vyzve k označeniu lomenej čiary, ktorej atribúty si
prajeme modifikovať. Tento príkaz má tieto voľby:

Close/Join/Width/Edit
vertex/Fit/Spline/Decurve/Ltype gen/Undo/eXit <X>:

Štandardne je nastavená voľba
eXit na ukončenie príkazu.

Close(Open) –
otvorí alebo uzavrie lomenú čiaru pridaním alebo
odstránením segmentu l. č.

Join –
voľba umožňuje pripojiť k vybranej lomenej čiare
segmenty zložené z čiar, oblúkov
a lomených čiar. Podmienkou spojenia je koincidencia
koncových bodov spájaných segmentov. Príkaz pracuje
iba v 2D

Width –
zmena hrúbky všetkých segmentov lomenej čiary.

Edit Vertex
– editovanie atribútov jednotlivých vrcholov lomenej
čiary. Vrchol, ktorý je editovaný je označený
značkou X. Voľby na editovanie vrcholov l. č. si
popíšeme ďalej v texte.

Fit Curve –
vytvorí hladkú interpolačnú krivku
prechádzajúcu cez všetky vrcholy lomenej čiary. Krivka
pozostáva z dvojíc oblúkov spájajúcich
každú dvojicu vrcholov. Vytvorené krivky sú
hladké, vo vrcholoch majú segmenty spoločné
dotyčnice. Tieto dotyčnice môžeme meniť pomocou
jednej z volieb voľby Edit Vertex. Pri interpolácii
AutoCad používa kvadratické alebo kubické B – splajnové  krivky.

Spline – vykreslí
kvadratickú alebo kubickú B – splajnovú krivku,
ktorá prechádza prvým a posledným vrcholom
lomenej čiary. Vrcholy lomenej čiary v tomto prípade
tvoria riadiaci polygón.

Decurve –
opačný proces, vytvorenie lomenej čiary z hladkej krivky.
Informácie o krivke sa stále pamätajú.

Ltype gen –
bodko-čiarkovaná čiara. ON – plná čiara cez
vrchol, OFF bodka vo vrchole.

Undo –
zrušenie predchádzajúcej operácie

Exit –
ukončenie príkazu

Na určenie typu B – splajnovej krivky sa používa
príkaz SPLINETYPE. Príkaz má dve voľby:

5 – kvadratický B - splajn

6 – kubický B – splajn

V prípade, že potrebujeme zobraziť riadiaci
polygón krivky vytvorenej pomocou príkazu PEDIT,
stačí nastaviť príkaz SPLFRAME na hodnotu 1.
Presnosť aproximácie alebo počet vyčíslených
bodov na krivke je nastavená v premennej SPLINESEGS.
Štandardne je nastavená na hodnotu 8. Väčšie hodnoty
umožňujú vykresliť hladšiu krivku, ale tá
má vyššie pamäťové nároky
a pomalšie sa prekresľuje.

Editovanie atribútov vrcholov lomenej čiary (Edit Vertex):

Next/Previous/Break/Insert/Move/Regen/Straighten/Tangent/Width/eXit
<N>:

Next/Previous – pohyb po vrcholoch
lomenej čiary

Break –
prerušenie lomenej čiary medzi dvoma určenými bodmi. Po
voľbe nasleduje výzva:

Next/Previous/Go/eXit <N>:, kde pomocou N/P určíme
druhý vrchol a GO rozpojí l. č.

Insert – pridanie nového vrcholu
lomenej čiary alebo krivky za nastavený vrchol.

Move – zmena polohy
označeného vrcholu

Regen – regeneruje krivku hlavne
v súvislosti s voľbou Width

Straighten – lomenú čiaru
medzi dvoma určenými bodmi nahradí úsečkou.

Tangent – používa sa pri
interpolácii, umožňuje určiť smer dotykového
vektoru vo vrchole

Width – nastaví šírku
čiary na začiatku a na konci segmentu nasledujúceho
bezprostredne za vybraným vrcholom. Následne je potrebné
použiť voľbu  Regen.

Použitie presných splajnových kriviek

V predchádzajúcom texte sme sa oboznámili
s postupom ako konvertovať lomené čiary na B –
splajnové krivky. AutoCad však umožňuje použiť
aj presnejšie a modifikovateľnejšie krivky označované
ako NURBS (Non Uniform Rational B-Spline). Nezanedbateľnou výhodou
týchto kriviek sú aj menšie pamäťové
nároky oproti lomeným čiaram.

Kreslenie NURBS kriviek vyvoláme pomocou príkazu SPLINE.
AutoCad následne vyzve používateľa k zadaniu
počiatočného bodu <Enter First Point> alebo je
možné označiť lomenú čiaru, ktorá bola
príkazom PEDIT konvertovaná na splajn a tu
skonvertovať na NURBS pomocou voľby <Object>. Po zadaní
prvých dvoch bodov AutoCad sprístupní nasledujúce
voľby:

Close/Fit Tolerance/<Enter point>:

Close – uzavrie NURBS krivku

Fit Tolerance – umožňuje
zmeniť štandardne nastavenú interpolačnú krivku na
aproximačnú, s tolerančnou hodnotou >0.

Enter Point – pokračovanie
v zadávaní vrcholov krivky

Po stlačení pravého tlačítka myši
sa ukončí fáza zadávania vrcholov
a používateľ je AutoCadom vyzvaný k zadaniu
dotykových vektorov v začiatočnom a koncovom bode
krivky.

Splajnové krivky sa odlišujú od ostatných
typov objektov a mnoho štandardných editačných
príkazov s nimi nepracuje. Na úpravu týchto kriviek
sa používa príkaz SPLINEDIT
s nasledujúcimi parametrami:

Fit Data/Close/Move Vertex/Refine/rEverse/Undo/eXit <X>:

Fit Data – voľba má
nasledujúce možnosti:

Add/Close/Delete/Move/Purge/Tangents/toLerance/eXit <X>:

Add – vytvorenie nového vrcholu
medzi dvoma zvolenými vrcholmi

Close/Open – uzatvorenie alebo otvorenie
krivky

Delete – odstránenie uzla
(nefunguje undo)

Move – zmena polohy uzla

Purge – odstráni dáta pre
splajn z databázy, pričom v príkazovom riadku
zmizne voľba Fit Data

Tangent – určenie smeru
dotykového vektora

Tolerance – ako Fit Tolerance pri
definícii SPLINE

Exit – ukončenie režimu Fit
Data

Close/Open - uzatvorenie alebo otvorenie
krivky

Move Vertex - voľba má
nasledujúce možnosti:

Next/Previous/Select Point/eXit/<Enter new location>:

Next/Previous – posun po vrcholoch
splajnu

Select Point – výber vrcholu
splajnu, ktorý má byť editovaný

Exit – ukončenie tohto režimu

Refine – voľba má
nasledujúce možnosti:

Add
control point/Elevate Order/Weight/eXit <X>:

Add
control point – pridanie riadiaceho vrcholu

Elevate
Order – zvýšenie stupňa NURBS
krivky (max 26)

Weight
– veľkosť priťahovania NURBS krivky k riadiacim
vrcholom

Exit – ukončenie tohto režimu

Reverse – obracia smer splajnovej
krivky, tvar krivky sa nemení. Táto voľbu je
využívaná len špeciálnymi aplikáciami.

Undo – vrátenie predošlej
zmeny

Exit – ukončenie príkazu SPLINE